Вісник Херсонського національного технічного університету
ШВИДКА ЛОКАЛІЗАЦІЯ ОСЕРЕДКІВ ПРОГРАМНОГО КОДУ FPGA, ПРИДАТНИХ ДЛЯ СТЕГАНОГРАФІЧНОГО ЗБЕРІГАННЯ ДОДАТКОВИХ ДАНИХ
Статтю присвячено використанню стеганографічного підходу до зберігання контрольних даних, які використовуються в процесі прихованого моніторингу характеристик безпеки програмного коду мікросхем FPGA. За такого підходу контрольні дані утворюють з інформаційним об’єктом програмного коду єдине ціле, а сам факт присутності цих даних в програмному коді не є очевидним. Традиційно для стеганографічного вбудовування додаткових даних в програмний код FPGA застосовують методи, що базуються на еквівалентних перетвореннях елементів програмного коду. Однак обсяг зберігання даних, забезпечений зазначеними методами часто є недостатнім для одночасного зберігання контрольних даних декількох видів моніторингу. Інша група методів стеганографічного зберігання даних базується на нееквівалентних перетвореннях програмного коду. Ці методи застосовуються для обчислювачів, реалізованих в середовищі FPGA, які виконують наближену обробку даних. В структурі зазначених обчислювачів мають місце елементарні блоки FPGA, які обчислюють тільки несуттєві розряди результатів наближених операцій. Зміна в нееквівалентний спосіб програмного коду таких блоків не призводить до некоректного функціонування пристрою. Відомі методи даного класу основані на моделюванні, яке знаходять всі несуттєві блоки, але має значну часову складність. В даній роботі пропонується підхід, який дозволяє знайти неповну множину несуттєвих блоків, але зі значним скороченням часової складності. Експериментальне дослідження запропонованого підходу показує, що його використання дозволяє забезпечити додатковий до методів еквівалентних перетворень обсяг стеганографічного зберігання контрольних даних в середовищі програмного коду FPGA. Пропозиції роботи можуть бути застосовані до обчислювачів, розмірність яких не дозволяє виконати локалізацію несуттєвих існуючими методами.
Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ФОРМАЛЬНИЙ ОПИС ВЗАЄМОДІЇ ТА ПОТОКІВ ДАНИХ У МУЛЬТИМОДАЛЬНИХ АСИСТИВНИХ СИСТЕМАХ ДЛЯ ПІДТРИМКИ АВТОНОМНОСТІ КОРИСТУВАЧІВ
Зростаюча кількість людей з інвалідністю, особливо серед ветеранів війни, формує запит на технологічні рішення, здатні забезпечити підтримку у побутовій діяльності, мобільності, навчанні та доступі до інформації. У статті формалізовано потік мультимодальних даних у контекстно-залежних системах асистивної взаємодії для користувачів з особливими потребами. Описано повний цикл обробки даних – від моменту отримання вхідної інформації (включаючи голосові команди, візуальні сигнали, просторові параметри, фізіологічні індикатори) до формування адаптивної відповіді, що враховує поточний контекст: середовище, стан користувача, історію взаємодій. Основну увагу приділено синхронізації каналів та визначенню пріоритетів у випадку неповних або зашумлених даних. Розглянуто приклади контекстів (рух у просторі, запит на інформацію, виконання завдань), у яких система має адаптувати свій вихід – голосовий супровід, візуальні підказки, тактильний фідбек. Запропоновано функціональну модель, що описує етапи обробки: ідентифікація стану користувача, динамічне оновлення його ергономічного профілю, вибір найбільш релевантного сценарію взаємодії. Особливу увагу приділено технологічним обмеженням: залежності від якості сенсорних сигналів, впливу зовнішніх факторів (освітлення, шум, просторові бар’єри), обчислювальним вимогам та необхідності персоналізації під конкретного користувача. Запропонований опис може бути основою для подальшої розробки та впровадження в мультимодальні системи навігації, підтримки побутової незалежності, навчальних платформ та сервісів доступу до інформації для людей з інвалідністю.
АДАПТИВНИЙ РОЗПОДІЛ ОБЧИСЛЮВАЛЬНОГО НАВАНТАЖЕННЯ В СИСТЕМАХ ГОЛОСОВОЇ ІДЕНТИФІКАЦІЇ
У роботі запропоновано підхід до підвищення ефективності систем голосової ідентифікації шляхом розподілу обчислювального навантаження між центральним (CPU) та графічним (GPU) процесорами. Існуючі реалізації подібних систем ґрунтуються на фіксованих схемах розподілу, у межах яких окремі етапи обробки апріорі асоційовані з CPU або GPU. Така статична організація обчислень не враховує динамічної варіативності параметрів мовного сигналу, поточного стану обчислювальних ресурсів та істотних відмінностей у обчислювальній складності окремих операцій. За таких умов система позбавлена механізмів адаптивного перерозподілу навантаження, що зумовлює асиметричне використання CPU та GPU і, відповідно, призводить до зниження інтегральної продуктивності. Запропоновано адаптивний алгоритм, який реалізує керування розподілом навантаження на основі аналізу комплексу характеристик мовних записів, що включає довжину кадру, ступінь перекриття, енергетичний вміст та спектральну насиченість сигналу. Використання цих параметрів дозволяє кількісно оцінювати обчислювальну складність поточного сегмента оброблюваного сигналу та динамічно визначати співвідношення обчислювальних операцій, виконуваних на CPU і GPU. Це забезпечує узгоджену взаємодію процесорів, мінімізацію простоїв і підвищення загальної швидкодії системи. Проведений порівняльний аналіз показав, що використання адаптивного алгоритму дозволяє суттєво зменшити середній час обробки мовних фрагментів порівняно з підходами, у яких розподіл здійснюється лише за обсягом даних. Запропонований блок адаптивного керування та розподілу навантаження підвищує загальну продуктивність систем голосової ідентифікації, особливо під час обробки великих та структурно складних наборів сигналів, і може бути інтегрований у сучасні багатопроцесорні архітектури.
ПРОГРАМНІ МЕТОДИ ТА АРХІТЕКТУРНІ РІШЕННЯ ДЛЯ ОБРОБКИ ВЕЛИКИХ ДАНИХ ЧЕРЕЗ КВАНТОВІ НЕЙРОННІ МЕРЕЖІ ТА МЕТАЕВРИСТИЧНІ ОПТИМІЗАТОРИ
У статті подано запропоновані програмні методи та гібридну класично-квантову архітектуру для обробки великих даних з використанням квантово-ядрового методу QSVC та варіаційного квантового класифікатора VQC/ QNN для розв’язання задачі обчислення ментальної енергії на основі ЕЕГ-сигналів. Запропонований фреймворк працює з даними, отриманих від носимого ЕЕГ-пристрою, що реєструє діапазони δ, θ, α та β на чотирьох каналах (4-канальний ЕЕГ-пристрій Muse-S Athena). На основі цих сигналів формуються вектори ознак, які відображаються у квантові стани за допомогою квантової відображальної функції (quantum feature map) і надалі використовуються або в квантовому ядровому методі SVM, або у варіаційній квантовій нейронній мережі для задач класифікації чи регресії показників, пов’язаних з ментальною енергією. Для оптимізації побудованих квантових схем («квантових нейронних мереж») застосовано метаевристичні алгоритми, зокрема, Particle Swarm Optimization (PSO), Genetic Algorithm (GA), Grey Wolf Optimizer (GWO), а також багатокритеріальні модифікації, такі як NSGA. Ці оптимізатори спільно налаштовують параметри квантових кіл, масштаби кодування ознак та елементи структури ансатцу з урахуванням реалістичних обмежень NISQ-архітектур. Основне завдання полягає у зведенні вихідної багатокритеріальної постановки до придатної для розв’язання однокритеріальної форми шляхом побудови функції вартості, що мінімізує зважену суму ключових параметрів: кількості вимірювань (shots) на квантовому комп’ютері, глибини квантової схеми та загального часу виконання при одночасному збереженні прийнятної якості класифікації ментальних станів. Також запропоновано програмну архітектуру, побудовану на основі квантових мікросервісів для обчислення квантових ядер та виконання VQC у поєднанні з оркестратором метаевристичної оптимізації та компонентами моніторингу ресурсів. Запропонована архітектура орієнтована на інтеграцію з моделями ментальної енергії, побудованими на ЕЕГ-даних, що дає змогу виконувати масштабовані експерименти з квантовими моделями на великих наборах ЕЕГ-сигналів. Отримані результати формують методологічну основу для використання квантових нейронних мереж та метаевристичних оптимізаторів у когнітивній інженерії та нейроінженерних застосуваннях, зокрема, для кількісного оцінювання ментальної енергії в реальних умовах.
РОЗРОБКА АРХІТЕКТУРИ АДАПТИВНОГО ІНТЕРФЕЙСУ РЕДАКТОРА ВЕБ-ЗАСТОСУНКУ ДЛЯ СТВОРЕННЯ ВІРТУАЛЬНИХ ТУРІВ
Стрімкий розвиток та поширення технологій віртуальної реальності сприяє їх активному використанню у сферах туризму, нерухомості та освіти. Одним із способів представлення інформації у віртуальному середовищі є інтерактивні VR-тури. У роботі проаналізовано існуючі системи для створення та редагування віртуальних екскурсій, досліджено сучасні підходи до побудови мобільних інтерфейсів і виявлено низку суттєвих недоліків їх поточних реалізацій. Зокрема, встановлено, що більшість сервісів мають обмежений функціонал на мобільних пристроях, особливо щодо роботи з меню інструментів, керування сценою та стабільності відображення дрібних елементів на малих екранах. Метою роботи є розробка та тестування архітектури адаптивного інтерфейсу редактора веб-застосунку віртуальних екскурсій, здатної повністю відтворювати функціональність настільної версії в умовах обмеженого екранного простору. Запропонована архітектура ґрунтується на стратегії Mobile-First, системі модульних компонентів і принципах розподілу робочих зон інтерфейсу. Вона включає структурні елементи, такі як верхня панель навігації, робочий простір 3D-сцени, bottom sheet та бічне меню інструментів. Такий підхід забезпечує раціональне використання наявної площі екрана, чіткий поділ між навігацією, інструментарієм та середовищем перегляду віртуальної сцени, а також передбачувану поведінку інтерфейсу під час зміни розміру вікна перегляду. Для практичної перевірки архітектури було створено макет інтерфейсу з використанням фреймворку Vue. js. Запропонований підхід протестовано за допомогою набору автоматизованих UI-тестів з використанням Playwright, що охоплюють перевірку розташування, масштабування та доступності елементів під час роботи з різними розмірами вікна перегляду (viewport). Результати підтвердили відсутність конфліктів верстки, коректну роботу компонентів навігації і стабільність відображення навіть на малих екранах (наприклад, iPhone 5). Таким чином, архітектура демонструє ефективність і практичну придатність для створення інтуїтивних та зручних інтерфейсів для редакторів віртуальних екскурсій, орієнтованих на мобільні пристрої.
ПРОТОТИП ВЕБ-СЕРВІСУ КВАНТОВОГО ГЕНЕРАТОРА ВИПАДКОВИХ ЧИСЕЛ ДЛЯ ЗАХИЩЕНОГО ОБМІНУ ПОВІДОМЛЕННЯМИ
У даній роботі особливу увагу приділено криптографічному механізму HMAC як одному з найбільш ефективних засобів забезпечення автентичності та цілісності повідомлень. Досліджено принципи функціонування HMAC, описано його модифікацію HMAC-SHA-256, який визнано сучасним стандартом у безпечному обміні даними. Порівняння різних реалізацій HMAC виявило баланс між стійкістю та продуктивністю, що робить його придатним для використання у веб-сервісах з високими вимогами до продуктивності та безпеки, а саме, у веб-сервісі QRNG. Обґрунтований вибір інструментів та середовища розробки прототипу веб-сервісу QRNG, наданий опис його основних компонентів та побудовані блок-схеми логіки автентифікації користувачів та обміну приватними повідомленнями. Надані результати тестування ключових функцій системи захисту за різними сценаріями, включаючи захист від підміни, помилкової автентифікації та обробку виняткових ситуацій. Ефективне забезпечення захищеного обміну повідомленнями у веб-сервісі QRNG потребує комплексного підходу, що включає впровадження надійних криптографічних методів, надійне управління сесіями та ключами, а також застосування сучасних систем автентифікації. Такий підхід дозволяє не лише забезпечити високий рівень безпеки, але й підтримувати високу продуктивність веб-сервісу при високих навантаженнях, що є критично важливим для його стабільної роботи в сучасному цифровому середовищі. Комплексний підхід щодо побудови захищеного обміну повідомленнями у веб-сервісі є необхідним для створення надійного і безпечного веб-сервісу QRNG, який буде здатним протистояти сучасним кіберзагрозам і забезпечувати безпеку даних.
ЗАСТОСУВАННЯ ІНСТРУМЕНТА АНАЛІЗУ БЕЗПЕКИ ДЛЯ ВИЯВЛЕННЯ КРИТИЧНИХ ВРАЗЛИВОСТЕЙ У ВЕБ-ДОДАТКАХ
У статті розглянуто особливості застосування інструмента OWASP Zed Attack Proxy у процесі тестування на проникнення веб-додатків, що обумовлює необхідність аналізу його функціональних можливостей і місця в сучасних підходах до аудиту інформаційної безпеки. Досліджено принципи роботи проксі-механізму ZAP, що забезпечує перехоплення та аналіз HTTP(S)-трафіку, а також можливість побудови карти веб-додатка на основі спостережених запитів і відповідей. Проаналізовано методи пасивного сканування, яке дозволяє здійснювати оцінку безпеки без втручання в поведінку сервера, зокрема виявляти відсутні або некоректно налаштовані HTTP-заголовки, особливості роботи cookies та інші технічні недоліки конфігурації. Розглянуто застосування активного сканування, що передбачає виконання контрольованих тестів на наявність поширених технічних вразливостей, а також акцентовано на необхідності проводити такі дії виключно у тестових середовищах. Описано роботу інструментів ручного аналізу, включно з редактором запитів, переглядом історії трафіку та базовим фуззингом, що дозволяє досліднику перевіряти поведінку додатка за різних умов. Окремо розглянуто можливості розширення функціональності інструмента шляхом використання додаткових модулів та застосування API ZAP для автоматизації рутинних перевірок у межах підготовлених сценаріїв. У роботі також визначено обмеження інструмента, зокрема труднощі у виявленні складних логічних вразливостей, що потребують експертного ручного дослідження. Отримані результати дозволяють визначити місце OWASP ZAP як інструмента для технічного аудиту, початкових перевірок безпеки і навчальних цілей, а також підкреслити необхідність його комбінування з ручним аналізом при дослідженні складних систем.
СЕГМЕНТАЦІЯ СМУГ ДЛЯ ОПТИМІЗАЦІЇ ТРАФІК-ПОТОКУ
Зростання інтенсивності дорожнього руху у містах призводить до збільшення заторів, підвищення рівня забруднення повітря та зниження безпеки учасників руху, тому ефективне управління транспортними потоками стає критично важливим завданням для сучасних мегаполісів. Технології комп’ютерного зору, зокрема сегментація смуг руху, відкривають нові можливості для інтелектуального управління дорожнім рухом та оптимізації використання наявної транспортної інфраструктури. У роботі здійснено комплексний аналіз сучасних нейромережевих архітектур сегментації смуг руху з метою визначення їхнього потенціалу в оптимізації транспортних потоків та оцінки можливостей застосування в системах управління дорожнім рухом. Проведено порівняльний аналіз п’яти передових архітектур глибокого навчання: LaneATT з механізмом уваги для виявлення ключових точок; ERFNet та ENet як ефективних архітектур реального часу; PINet для instance-based сегментації смуг; а також CondLaneNet з умовною генерацією форми смуг. Досліджено особливості кожної архітектури, їхню обчислювальну ефективність і точність, а також проаналізовано вплив якості сегментації на показники оптимізації транспортних потоків. Показано, що CondLaneNet забезпечує найвищу точність сегментації та найкраще відновлення геометрії смуг за низького рівня трафіку й простої топології доріг, тоді як LaneATT демонструє дещо нижчу пікову точність, проте характеризується більш плавною деградацією якості зі зростанням щільності руху. ENet та ERFNet забезпечують прийнятний компроміс між точністю та обчислювальною складністю, що робить їх придатними для систем реального часу з обмеженими ресурсами. PINet, завдяки представленням на основі ключових точок і кластеризації, виявляє найкращу стійкість до оклюзій і складних дорожніх сценаріїв та зберігає найбільшу частку базової якості в умовах середнього та високого трафіку. Отримані результати дають змогу обґрунтовано обирати оптимальну архітектуру для конкретних сценаріїв застосування в інтелектуальних транспортних системах.
МОДЕЛЮВАННЯ ЖИТТЄВОГО ЦИКЛУ РОЗРОБКИ ПРОГРАМНОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ІНТЕЛЕКТУАЛЬНИХ НАВЧАЛЬНИХ СИСТЕМ
У статті розглядається концепція, методологія та моделі життєвого циклу розробки програмного забезпечення (Software Development Life Cycle, SDLC) інтелектуальних навчальних систем (ILS). Проаналізовано існуючі підходи, ключові етапи життєвого циклу, виклики та напрями розвитку. Запропоновано гібридну модель SDLC ILS, яка поєднює освітні стратегії, моделі та правила з компонентами штучного інтелекту (Artificial Intelligence, AI) і машинного навчання (Machine Learning, ML) з метою збереження освітнього характеру даного класу систем і водночас отримання користі від статистичної узагальненості, автоматизації прийняття управлінських рішень, адаптивності та можливості безперервного перенавчання системи. У статті представлено формалізовний підхід до SDLC ILS, який синтезує підходи із розробки ILS, адаптивної гіпермедіа та сучасних практик ML. Описано виділені етапи SDLC ILS. Для етапів визначено методологічні підходи, метрики оцінювання та механізми управління. Запропоновано гібридну модель SDLC ILS, яка поєднює освітні стратегії, моделі та правила з компонентами ML, щоб зберегти освітній характер даного класу систем і водночас отримати користь від статистичної узагальненості, автоматизації прийняття управлінських рішень та можливості безперервного перенавчання системи. Розглянутий в роботі процес моделювання SDLC ILS забезпечує структурований підхід до розробки, впровадження та управління ILS. Особливу увагу приділено моделюванню інтеграції когнітивних і педагогічних теорій із системною інженерією, що формує новий стандарт якості освітніх технологій та дозволяє одночасно забезпечити масштабованість, надійність, педагогічну валідність і етичну прозорість систем навчання. Запропонована гібридна модель і покроковий життєвий цикл служать дорожньою картою для дослідників і практиків, які прагнуть реалізувати ILS із високим рівнем якості та безпеки автоматизованих навчальних процесів.
МОДЕЛЬ ІЄРАРХІЧНОГО СЕМАНТИЧНОГО ГРАФУ ЗНАНЬ ДЛЯ БАГАТОРІВНЕВОГО ПРЕДСТАВЛЕННЯ ЗНАНЬ
Графи знань є базовою технологією для структурованого представлення знань, логічного виведення та виконання семантичних операцій у складних інформаційних системах. Водночас поширені моделі семантичних графів знань та графів, доповнених великими мовними моделями, працюють з фіксованим масштабом семантичної деталізації та не підтримують багаторівневу абстракцію. Моделі ієрархічних, мультимасштабних графів знань дозволяють конструювати топологічні ієрархії на основі структур мезо- та макрорівнів, водночас додаткових досліджень потребують їхні семантичні властивості та можливі операції над даними. У роботі запропоновано модель ієрархічного семантичного графа знань (ІСГЗ), що описується послідовністю рівнів із власними множинами сутностей та зв’язків і забезпечує багаторівневе представлення знань. Формально визначено структуру ІСГЗ, гібридну метрику семантичної зв’язності, яка поєднує косинусну подібність багатовимірних векторних представлень із структурною мірою Джаккара, а також ітеративний алгоритм ієрархічної агрегації сутностей у рівні-кластери. На основі цих компонент реалізовано програмний прототип та проведено експериментальну оцінку на підмножинах репрезентативних наборів даних DbPedia50 та YAGO3-10, доповнених попередньо згенерованими багатовимірними векторними представленнями. Показано, що ІСГЗ забезпечує скорочення середнього часу виконання семантичних запитів (до 30–80 % відносно однорівневих моделей та моделей із Louvain/Leiden-кластеризацією) і формує кластери з оптимальнішими показниками семантичної узгодженості та компактності внутрішнього розподілу. Отримані результати підтверджують доцільність використання ІСГЗ та пов’язаних семантичних операцій для побудови масштабованих засобів семантичного аналізу, пошуку та логічного виведення у динамічних базах знань, систем генерації рекомендацій та інтелектуальних помічників.
РОЗРОБКА МАСШТАБОВАНОЇ РОЗПОДІЛЕНОЇ АРХІТЕКТУРИ ДЛЯ МАСОВИХ БАГАТОКОРИСТУВАЦЬКИХ ОНЛАЙН-СИСТЕМ
У сучасній ігровій індустрії та суміжних сферах цифрових технологій дедалі зростає потреба у створенні систем, здатних забезпечувати стабільне функціонування в умовах надзвичайно великої кількості одночасних користувачів. Масові багатокористувацькі онлайн-системи (MMO) – це складні програмно-апаратні комплекси, у яких необхідно гарантувати не лише швидкий обмін даними між клієнтами, а й узгодженість станів, масштабованість, відмовостійкість і мінімальну затримку реакції сервера. Традиційні централізовані архітектури не можуть задовольнити ці вимоги, оскільки їх продуктивність обмежується апаратними ресурсами одного вузла, що призводить до зниження якості обслуговування користувачів при пікових навантаженнях. Запропоновано алгоритм динамічного балансування, який використовує комбінацію локальних метрик завантаження та глобального аналізу стану системи. На основі модулю машинного навчання (MLLP) реалізовано прогнозування майбутніх пікових навантажень, що дозволяє попередньо перерозподіляти ресурси між сервера- ми. Програмну реалізацію алгоритму виконано на мові Python із використанням технологій багатопроцесорної обробки та асинхронних черг повідомлень. Порівняльний аналіз результатів показав, що розроблена архітектура забезпечує зниження середньої латентності на 57% у порівнянні з класичними централізованими MMO-моделями та підвищення ефективності використання обчислювальних ресурсів на понад 230%. Отримані результати підтверджують доцільність застосування розподілених архітектур у сучасних ігрових середовищах і платформах реального часу. Практичне значення дослідження полягає у можливості використання запропонованої архітектури для побудови високонавантажених серверів MMO-ігор, симуляторів та інтерактивних освітніх або віртуальних середовищ. Подальші дослідження планується спрямувати на вдосконалення моделей синхронізації станів, розроблення гібридних підходів до балансування та інтеграцію систем самонавчання для автономного керування ресурсами.
АЛГОРИТМИ ТА МЕТОДИ ПРОЦЕДУРНОЇ ГЕНЕРАЦІЇ ТА АДАПТИВНОЇ СКЛАДНОСТІ РІВНІВ В ІГРАХ-ПЛАТФОРМЕРАХ
Стаття присвячена дослідженню алгоритмів та методів процедурної генерації ігрового контенту й адаптивної складності в 2D-платформерах. Обґрунтовано актуальність підходів, що поєднують модульну архітектуру з динамічним налаштуванням складності відповідно до дій гравця, щоб забезпечити варіативність, повторюваність проходження та підтримку динамічності ігрового контенту. У роботі запропоновано пошарову (layered) модель проєктування рівнів, у якій послідовно формуються базові елементи середовища (ґрунт, платформи, перешкоди), а надбудови шарів (вороги, пастки, декорації) керуються узгодженими правилами розміщення. Ключову роль у створенні природної геометрії та керованої випадковості відіграють шум Перліна та його фрактальні розширення (octaves): комбінування кількох частот і амплітуд дає змогу поєднати великомасштабні контури з дрібними деталями рельєфу. Запропонована система адаптивної складності інтегрується у генератор шляхом зміни параметрів шуму (scale, persistence, octaves) і поведінкових характеристик ворогів (швидкість, частота атак, кількість), що визначаються індексом продуктивності гравця. Практичну реалізацію виконано у рушії Unity з використанням мови програмування C# та Tilemap-підходу; наведено приклади коду для побудови карти висот і підключення контролера адаптації. Розроблені алгоритми та методи є універсальними й можуть бути легко інтегровані в середовища C++, зокрема для рушіїв Unreal Engine та Cocos2d-x, що підтверджує їхню практичну придатність і міжплатформність. Показано, що такий комбінований підхід зберігає баланс між непередбачуваністю та керованістю, зменшує витрати на ручний дизайн рівнів і підвищує залучення користувачів завдяки персоналізованому ігровому досвіду. Отримані результати можуть бути застосовані у навчальних прототипах, інді-проєктах та як базис для подальших досліджень із використанням методів машинного навчання в генеративному геймдизайні.
ІНТЕЛЕКТУАЛЬНИЙ ПІДХІД ДО ПІДВИЩЕННЯ СТАБІЛЬНОСТІ СИСТЕМ АВТОМАТИЗОВАНОГО ТЕСТУВАННЯ НА БАЗІ НАВЧАННЯ З ПІДКРІПЛЕННЯМ
У дослідженні увага зосереджувалася на розробці інструменту ефективізації автоматизованої системи тестування із використанням інтелектуальної архітектури на базі парадигми навчання з підкріпленням, спрямованої на покращення стабільності тестування, причому Selenium застосовувалася в якості практичного прикладу. У роботі були визначені основні причини появи нестабільності в межах тестування графічних користувацьких інтерфейсів, а саме мінливість DOM-структур, асинхронна візуалізація, мережева затримка та ригідність синхронізації, з огляду на що була сформульована багаторівнена адаптивна модель, задача якої полягає в уникненні цих факторів за допомогою механізмів навчання з підкріпленням. Запропонований Інтелектуальний рівень з підкріпленням передбачає реструктуризацію класичної ієрархії Selenium, тобто IDE, Client–Server, та Grid в об’єднану структуру із самонавчанням, здатну проводити автономне підлаштування до мінливих параметрів системи. В межах цього рівня, Агент підкріплення IDE виконує локальну адаптацію шляхом регуляції інтервалів відтворення та вибору локаторів у відповідь на структурні зміни у DOM. Адаптивний канал Client–Server, що включає Агенти стабілізації виконання та ієрархічної адаптації локаторів, забезпечує стабільність виконання тестових сценаріїв за рахунок підлаштування інтервалів синхронізації, політики очікування та стратегій відновлення структури локаторів, виходячи з телеметричних даних у реальному часі. На рівні розподіленого контролю знаходиться Середовище навчання Grid, в якому застосовується кооперативне багатоагентне навчання, спрямоване на врівноваження тестових навантажень на всіх вузлах, в ході чого відбувається оптимізація загальносистемної стабільності та кількості тестів, які система може виконати за одиницю часу. Порівняльний аналіз показав, що в той час, як традиційні інструменти, такі як Cypress та Playwright, реалізовують ригідні процедури стабілізації, запропонована архітектура уособлює досягнення адаптивізації та стабілізації шляхом постійного навчання та аналізу телеметричного зворотного зв’язку, що сприяє спрощеному проведенню сталого самооптимізаційного тестування.
ТЕХНОЛОГІЯ ПРОЕКТУВАННЯ ШТУЧНОГО ІНТЕЛЕКТУ, ЩО ПІДТРИМУЄ АВТОНОМНІ РОЗПОДІЛЕНІ СИСТЕМИ
Потреба в більш досконалих автономних системах підтверджується зростаючим попитом не лише військової сфери, а й цивільної спільноти. Зусилля розробників автономних систем на базі Штучного Інтелекту (ШІ) зосереджені на підвищенні рівня автономності майбутніх систем. Відомі моделі штучного інтелекту не можуть комплексно вирішити проблему автономності через розрив між двома парадигмами «обробка даних від датчиків» та «прийняття рішень на основі знань експерта в предметній області». В роботі обговорюється нова модель ШІ (Feeling AI, FAI), як гібридний ШІ, що базується на когнітивних моделях, запозичених у живих істот. Так як База Знань (БЗ) FAI представлена набором незалежних універсальних Гранул Знань (ГЗ), що взаємодіють за моделлю подій, то подієво-керована архітектура (Event-Driven Architecture, EDA) є найбільш придатною для реалізації обчислювань у FAI. Основною проблемою застосування EDA є необхідність формування реакції в режимі реального часу компонентами FAI на основі сенсорних даних, отриманих асинхронно у різний час і з різними характеристиками старіння. У FAI використана нова когнітивна модель врахування старіння даних, яка підтримує поступове забування подій з часом та оцінює їхню поточну актуальність за допомогою нечіткого фактору впевності (Certainty Factor, (CF). Проектування системи сприйняття FAI за технологією EDA розглядається на прикладі обслуговування автономної системи розосереджених об'єктів (automatic Garage Complex, GC). До складу GС входить колісний робот що отримує додатково до стаціонарної СС дані щодо стану окремого боксу. Наведено окремі етапи логічного проектування, починаючи з експертних знань, їх формалізації у вигляді множини ГЗ, відображення структури знань у БЗ на апаратне забезпечення, та уявлення знань, якими оперує Event Broker EDA у таблиці параметрів. На етапі фізичного проектування розроблено програмну реалізацію ядра FAI мовою C++ з використанням бібліотеки ZeroMQ для забезпечення високопродуктивного асинхронного обміну повідомленнями. Запропонована архітектура реалізує механізм диспетчеризації подій через компоненти-маршрутизатори та обчислювальні потоки, що дозволяє масштабувати систему шляхом розпаралелювання виконання функції обробки гранул знань.
ФУНКЦІОНАЛЬНЕ МОДЕЛЮВАННЯ ТА АЛГОРИТМІЗАЦІЯ ПРОЦЕСІВ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ КІБЕРСТІЙКОСТІ АВТОМАТИЗОВАНИХ СИСТЕМ ВИДАЧІ ЗІЗ
У статті розглядається актуальна науково-практична проблема забезпечення кіберстійкості та безперервності функціонування автоматизованих систем видачі засобів індивідуального захисту (САВ-ЗІЗ) в умовах деструктивних кібервпливів. В епоху Індустрії 4.0 цифровізація охоплює критичні процеси охорони праці, проте зростання залежності від стабільності мережевого середовища створює ризики блокування доступу до засобів захисту. Здійснено аналіз вразливостей класичних централізованих архітектур промислового Інтернету речей (IIoT), які характеризуються критичною залежністю від доступності серверної інфраструктури та схильністю до «функціонального паралічу» під час DDoS-атак. Висвітлено обмеження традиційних підходів типу Fail-Secure, які є неприпустимими для критичної інфраструктури безпеки, де пріоритетом є фізична доступність ресурсів, а не блокування доступу. Методологічною основою дослідження стало функціональне моделювання бізнес-процесів у стандарті IDEF0, що дозволило декомпозувати процес аварійного керування та ідентифікувати критичні вразливості на етапі фіксації транзакцій. Для вирішення виявлених проблем запропоновано гібридну архітектуру та алгоритм адаптивної кіберстійкості, що базується на технології периферійних обчислень (Edge Computing). Це дозволяє децентралізувати логіку прийняття рішень та перенести процес валідації прав доступу безпосередньо на рівень кінцевого обладнання. Розроблений алгоритм реалізовано на базі скінченного автомата з трьома станами: штатний режим (ONLINE), перехідний режим (DEGRADED) та аварійний режим (OFFLINE). Для захисту цілісності офлайн-транзакцій та протидії фальсифікації даних в ізольованому середовищі застосовано механізм криптографічної інкапсуляції записів з використанням технології хеш-ланцюжків на базі алгоритму SHA-256. Ефективність запропонованих рішень підтверджено шляхом імітаційного моделювання мовою Python. Результати експерименту засвідчили, що в умовах тривалої атаки на відмову в обслуговуванні розроблена система забезпечує показник доступності сервісу на рівні понад 98%, тоді як класична архітектура демонструє повну зупинку обслуговування. Також доведено ефективність реалізованого протоколу пакетної синхронізації даних, який дозволяє уникнути перевантаження мережі на етапі відновлення зв'язку.
ДОСЛІДЖЕННЯ SOAR-ПЛАТФОРМ ТА ОБҐРУНТУВАННЯ ВИБОРУ SPLUNK PHANTOM
У статті досліджено особливості застосування SOAR-платформ у контексті підвищення ефективності центрів моніторингу безпеки (SOC) за умов зростання складності корпоративних інфраструктур, збільшення кількості кіберінцидентів та розширення використання хмарних сервісів. Проаналізовано ключові проблеми, з якими стикаються аналітики SOC, зокрема великий обсяг подій, високий рівень хибнопозитивних сповіщень та обмеженість традиційних систем моніторингу, що не забезпечують автоматизованого реагування. Розглянуто архітектуру сучасних SOAR-платформ, яка охоплює інтеграційний, оркестраційно-аналітичний та операційний шари, а також принципи їх взаємодії з SIEM, EDR, IDS/IPS, системами керування вразливостями й платформами threat intelligence. У роботі досліджено моделі автоматизації та оркестрації інцидентів, зокрема rule-based, state-based та context-aware підходи, які формують основу сучасних playbooks та забезпечують зниження навантаження на аналітиків, підвищення швидкості реагування та стандартизацію процесів. Окрему увагу приділено метрикам оцінювання ефективності SOAR-рішень, таким як MTTD, MTTR, Automation Coverage та False Positive Ratio, а також методам тестування масштабованості та інтеграційної надійності. Представлено порівняльний аналіз провідних рішень: Splunk Phantom, Cortex XSOAR, IBM Resilient та Chronicle SOAR, із визначенням їх ключових переваг і обмежень. Показано, що Splunk Phantom вирізняється збалансованою архітектурою, гнучкою моделлю containers–artifacts, широкими можливостями інтеграції, підтримкою Python-скриптів та здатністю до побудови складних сценаріїв реагування. Отримані результати дозволяють визначити місце SOAR-платформ як ключового елемента сучасної інфраструктури кібербезпеки та підкреслити їхню роль у створенні відтворюваних, контрольованих і стандартизованих процесів реагування.
АНАЛІЗ ФРЕЙМВОРКІВ ТА ТЕХНІЧНИХ ЗАСОБІВ ЗАХИСТУ ДЛЯ ІНФРАСТРУКТУРИ ІНТЕРНЕТУ РОБОТИЗОВАНИХ РЕЧЕЙ
У статті проведено комплексний аналіз архітектурних, організаційних та технологічних засад формування системи управління інформаційною безпекою (СУІБ) для інфраструктури Інтернету роботизованих речей (IoRT) що поєднує можливості IoT та робототехніки й характеризується високим рівнем автономності, масштабованості та критичністю функцій. Розглянуто класифікацію сфер застосування IoRT за суб’єктами використання та галузевими напрямами. На основі вимог стратегічного та оперативного рівнів управління окреслено ключові складові СУІБ для IoRT. Особливу увагу приділено аналізу адміністративних, фізичних і технічних заходів безпеки, що охоплюють управління ідентифікацією й автентифікацією пристроїв, контроль доступу, безпечну взаємодію з постачальниками, захист апаратури, мережеву сегментацію, криптографічні механізми та безпечний життєвий цикл програмного забезпечення. У контексті впровадження європейської директиви NIS2 наголошено на необхідності інтеграції міжнародних стандартів ISMS (ISO, NIST, ISA) на всіх рівнях архітектури IoRT. Проведено аналіз сучасних тенденцій розгортання СУІБ, виявлені основні сценарії ризиків, типові загрози та вразливості, які характерні як для IoT, IoRT технологій зокрема так і комплексної інраструктури, що використувує IoT, IoRT кластер, вцілому. Запропанований підхід застосування декількох фреймворків управління безпекою в рамках однієї разголуженої інфраструктури у відповіднсті з виявленим конеткстом та результатами процеса упроавління ризиками. Присвячено увагу можливостям і обмеженням використання технології блокчейн для підвищення рівня безпеки IoRT. Проаналізовано етапи інтеграції блокчейну. Водночас підкреслено проблеми масштабованості, затримок обробки та енергоспоживання, що обмежують застосування блокчейну у сценаріях реального часу. Запропоновано гібридний підхід, що передбачає поєднання блокчейну з децентралізованими базами даних для досягнення балансу між продуктивністю та безпекою.
ІНТЕГРОВАНІ ІНФОРМАЦІЙНІ МОДЕЛІ УПРАВЛІННЯ СТАЛИМ РОЗВИТКОМ НА ЗАСАДАХ ЕКОЛОГО-ЕКОНОМІЧНОГО АНАЛІЗУ
У статті запропоновано інтегровану інформаційну модель управління сталим розвитком, яка об’єднала в єдиний цифровий аналітичний контур екологічні та економічні індикатори. Мета дослідження полягає у розробці інтегрованої інформаційної моделі управління сталим розвитком на засадах еколого-економічного аналізу, яка включає структурно-функціональну архітектуру, математичні підмоделі екологічних та економічних індикаторів, алгоритми їх інтеграції та обрахунок індексів узагальненого оцінювання сталості. Для досягнення мети формалізовано математичні оператори нормалізації, агрегування та інтеграції, що використовуються для побудови узагальненого індексу сталого розвитку (SRI), та проведено реалізацію системи в ІТ-середовищі. У рамках методології визначено множини об’єктів, індикаторів та часових періодів, представлено формалізовану структуру даних та багатошарову архітектуру системи, яка включає модулі збору, збереження, обробки та візуалізації даних. Для оцінювання ефективності моделі проведено експериментальне навантажувальне тестування, у межах якого кількість показників збільшувалася від 10 до 10 000 на один об’єкт. Результати продемонстрували передбачуване лінійне зростання часу обробки, стабільність роботи інтеграційного модуля та відсутність критичних ресурсних обмежень. Зростання використання CPU і RAM відповідає поведінці високонавантажених систем багатовимірного аналізу та узгоджується з сучасними науковими дослідженнями в галузі цифрової сталості. Отримані результати підтверджують практичну придатність моделі для застосування в екологічному та економічному моніторингу, промислових та муніципальних системах управління, а також визначають перспективи подальшого розвитку архітектури.
ЕВОЛЮЦІЯ ШАХРАЙСЬКОГО КОНТЕНТУ В УМОВАХ РОЗВИТКУ ІНФОРМАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ ТА ШІ
Стаття присвячена аналізу трансформації шахрайського контенту під впливом швидкого розвитку генеративного штучного інтелекту та нових викликів для сучасної кібербезпеки. Показано, що публічно доступні й спеціалізовані ШІ-інструменти радикально змінили ландшафт кіберзлочинності. Зловмисники здатні створювати реалістичний синтетичний контент практично без витрат з мінімальними технічними навичками. Дослідження порівнює традиційні методи соціальної інженерії, коли фішингові повідомлення створювалися вручну й часто містили мовні помилки, із сучасними ШІ-підходами, які забезпечують масштабування атак без пропорційного зростання витрат, глибоку персоналізацію під конкретну жертву, адаптивність у реальному часі та повну автоматизацію всіх етапів шахрайської кампанії від аналізу викрадених даних до генерації контенту. Окремо виділено переваги ШІ для зловмисників: низька собівартість, висока реалістичність, залучення низькокваліфікованих виконавців, а також обмеження. Констатовано, що традиційні методи виявлення фейкового контенту втратили ефективність, а deepfake-технології створюють загрозу не лише індивідуальній безпеці, а й політичній стабільності та довірі до медіа. Запропоновано зміщення парадигми кіберзахисту: від реактивного пошуку відомих індикаторів до проактивного аналізу контексту, поведінкових аномалій, верифікації джерела ідентичності та використання спеціалізованих систем детекції синтетичного контенту. ШІ є одночасно потужним каталізатором зростання кіберзлочинності та ключовим інструментом протидії. Ефективна протидія можлива лише за умови інтегрованого міждисциплінарного підходу, який поєднує технічні інновації, підвищення цифрової грамотності населення, посилення законодавчого регулювання та міжнародну координацію.
МЕТОДОЛОГІЯ МІГРАЦІЇ ANDROID-ПРОЕКТУ НА ОСНОВІ ПЕРЕГЛЯДУ ПРОЕКТУ MVVM ДО АРХІТЕКТУРИ JETPACK COMPOSE ТА MVI
У статті здійснено комплексний аналіз трансформації архітектурних підходів в Android-розробці в умовах переходу від імперативних UI-моделей до декларативних фреймворків, зокрема Jetpack Compose. Актуальність дослідження зумовлена зростанням складності мобільних застосунків, підвищеними вимогами до керованості стану, передбачуваності поведінки інтерфейсу та масштабованості архітектурних рішень, що виявляє обмеження традиційних патернів MVC, MVP і MVVM. Метою дослідження є науково обґрунтоване формування та експериментальна перевірка методології міграції Android-проєктів від архітектури MVVM з XML-інтерфейсами до декларативної моделі Jetpack Compose у поєднанні з архітектурою Model–View–Intent (MVI), а також оцінка її впливу на структурну складність, продуктивність, стабільність управління станом і тестованість застосунків. Методологічну основу роботи становлять системний і порівняльний аналіз архітектурних патернів, критичний огляд рецензованих публікацій 2020–2025 рр., архітектурне моделювання MVI-циклу, інкрементальна міграція UI-компонентів з XML до Compose, а також експериментальна апробація запропонованої методології на прикладі реального Android-модуля. У результаті дослідження показано, що поєднання Jetpack Compose та MVI формує нову парадигму «UI-as-State», у межах якої інтерфейс визначається як детермінована функція єдиного immutable-стану. Встановлено, що перехід до одностороннього потоку даних (unidirectional data flow) та централізованого управління станом на основі StateFlow і корутин суттєво знижує архітектурну складність, усуває розсинхронізацію UI-станів і мінімізує побічні ефекти. Експериментальні результати засвідчили скорочення кількості файлів і рядків коду, зменшення UI-дефектів, прискорення рендерингу та підвищення стабільності інтерфейсу, а також істотне покращення тестованості завдяки використанню чистих reducer-функцій.
ДИСКРЕТНА ЗАДАЧА ПОБУДОВИ ЕЛЕМЕНТІВ ВЕЛИКОГО ПОРЯДКУ В МУЛЬТИПЛІКАТИВНІЙ ГРУПІ СКІНЧЕННОГО ПОЛЯ
Стійкість до зламування низки відомих моделей розв’язання криптографічних задач ґрунтується на обчислювальній складності задачі дискретного логарифму у вибраній групі. Це забезпечується знаходженням у групі елементів великого порядку. Розглянуто різні варіанти розв’язання дискретної задачі побудови елементів великого порядку в мультиплікативній групі розширеного скінченного поля. У випадку, коли можна підбирати всі три параметри, які описують математичну модель такого поля, та многочлен розширення є двочленом, запропоновано підхід для підсилення нижньої межі для порядку елементів. Цей підхід є комбінаторним за своєю суттю. Використано відомий факт, що степінь розширення є добутком двох величин. Тому із збільшенням однієї з них інша зменшується. Залежно від співвідношення між цими величинами по-різному отримуємо нижню межу для порядку елемента. У першому випадку розглядаємо отримані як степені початкового елемента лінійні вирази, а в другому – нелінійні вирази. Знаходимо оцінку знизу для кількості попарно різних добутків таких виразів. Це і є нижня межа для порядку елемента. Такий підхід не вимагає розкладу кількості елементів групи на прості множники, дає елемент великого порядку та нижню межу для порядку цього елемента в явному вигляді. Наведено деякі значення кількості елементів початкового поля та умови на степені розширення поля, для яких існують нерозкладні двочлени над цим полем. Отримано обчислювальні дані порівняння відомої та отриманої нижніх меж для порядку елемента розширеного поля для низки значень параметрів, які задають поле.
АРХІТЕКТУРНІ ПІДХОДИ ДО ВИБОРУ СТЕКУ ТЕХНОЛОГІЙ ДЛЯ ЗБЕРІГАННЯ IOT-ДАНИХ В ЗАДАЧАХ УПРАВЛІННЯ ЛОГІСТИКОЮ
Стрімкий розвиток концепції Логістика 4.0 (Logistics 4.0) та впровадження технологій Інтернету речей (IoT) у ланцюги постачання призвели до експоненційного зростання обсягів телеметричних даних. Сучасні інформаційні системи управління логістикою вимагають обробки потоків даних від GPS-трекерів, датчиків температури та сенсорів рівня пального в режимі реального часу. Специфіка цих даних, що відносяться до категорії часових рядів (Time-Series Data), створює суттєве навантаження на підсистеми зберігання, з яким традиційні реляційні системи управління базами даних (РСУБД) часто не справляються ефективно. У даній статті проведено комплексне дослідження архітектурних підходів до побудови підсистеми зберігання та обробки IoT-даних. Метою роботи є визначення оптимального технологічного стеку, здатного забезпечити як високу швидкість запису даних (ingestion rate), так і низьку затримку при виконанні аналітичних запитів, що є критичним для подальшого застосування методів машинного навчання та технології блокчейн. Для досягнення мети розроблено експериментальний стенд на базі контейнеризації Docker, що імітує навантаження від автопарку (до 1000 вантажівок) із генерацією даних у режимі реального часу. Проведено порівняльний аналіз продуктивності чотирьох класів СУБД: реляційної (PostgreSQL), гібридної (TimescaleDB), спеціалізованої NoSQL (InfluxDB) та In-Memory (Redis). Встановлено, що InfluxDB демонструє найвищу швидкість запису (~121 800 повідомлень/сек), випереджаючи PostgreSQL майже втричі. Водночас, для задач оперативного моніторингу лідером визначено Redis із часом відгуку менше 1 мс. Виявлено, що TimescaleDB, маючи нижчу швидкість запису (~14 500 повідомлень/сек) через витрати на партиціонування, забезпечує компроміс між продуктивністю та SQL-аналітикою. На основі отриманих даних запропоновано гібридну архітектуру: Redis як "гарячий" шар для диспетчеризації та TimescaleDB/InfluxDB як "холодний" шар для ML-моделювання та аудиту.
МЕТОД РОБАСТНОЇ ВАРІАЦІЙНОЇ ОПТИМІЗАЦІЇ ТРАЄКТОРІЙ ФУНКЦІОНУВАННЯ ІНФОРМАЦІЙНОЇ СИСТЕМИ НА МОБІЛЬНІЙ ПЛАТФОРМІ В УМОВАХ ДЕСТРУКТИВНИХ ВПЛИВІВ
У роботі розглянуто проблему забезпечення живучості інформаційної системи на мобільній платформі в умовах деструктивних впливів і жорстких ресурсних обмежень. Функціонування системи описано у вигляді дискретно-часових траєкторій стану, для яких введено множину станів, що задовольняють вимоги живучості (допустимих за живучістю станів), та відповідну множину допустимих за живучістю початкових станів. На цій основі сформульовано варіаційну задачу оптимізації траєкторій з багатокритеріальним функціоналом, що враховує дефіцит якості обслуговування, витрати ресурсів, відхилення показників живучості та наближення до меж допустимої області. Для множини сценаріїв деструктивних впливів побудовано робастне узагальнення функціонала типу «найгіршого випадку» з використанням штрафного представлення обмежень живучості, що інтерпретується як вимога інваріантності множини допустимих за живучістю станів відносно найкритичніших збурень. Отримано варіаційні умови оптимальності та запропоновано ітераційний метод градієнтного типу для корекції послідовності керувальних впливів, орієнтований на сценарії з максимальною реалізованою вартістю робастного функціонала. Наведено імітаційний приклад для двовимірної моделі стану, який демонструє переваги робастно-варіаційної політики порівняно з базовою стратегією за показниками економії ресурсу, відтермінування виходу траєкторій за межі допустимої області та зменшення найгірших інтегральних витрат. Отримані результати розвивають відомі підходи теорії живучості та робастного оптимального керування на клас інформаційних систем, що функціонують на мобільних платформах під дією деструктивних впливів, і можуть бути покладені в основу подальших досліджень із синтезу адаптивних політик розподілу ресурсів.
АНАЛІЗ КРІПТОГРАФІЧНОЇ СТІЙКОСТІ ІТЕРАТИВНИХ АЛГОРИТМІВ, ОСНОВАНИЙ НА РОЗГЛЯДІ ІТЕРАТИВНИХ ДИФЕРЕНЦІАЛЬНИХ ХАРАКТЕРИСТИК
Проведено експерименти з пошуку найкращих (з максимальною ймовірністю) диференціальних характеристик (ДХ) для відомого алгоритму DES. Представлено аналіз структури цих ДХ з метою визначення загальних принципів побудови таких ДХ для інших, більш сучасних алгоритмів. Для алгоритму DES продемонстровано, що у найкращих ДХ при великій кількості циклів (більше 10), близько 70 % відсотків циклів закриває саме ітеративна ДХ. На основі цих даних запропоновано вдосконалений метод оцінювання ймовірності найкращих ДХ для алгоритму DES та виконане порівняння оцінок, які надають інші методи. Зроблено припущення, що для інших ітеративних алгоритмів у кращих багатоциклових ДХ значний відсоток циклів теж буде накриватися ітеративними ДХ. Зроблено огляд існуючих результатів оцінювання диференційних властивостей алгоритму Ascon (стандарт NIST SP 800-232). Відома інформація про мінімальну кількість активних підстановок: для 2 раундів мінімальна кількість не менше 4, для 3 раундів – не менше 15. Також відомі результати пошуку ДХ для p-перетворення алгоритму Ascon для 5 або більше раундів: не було знайдено жодної ДХ з кількістю активних S-блоків менше 64. Також зазначається, що пошук здійснювався шляхом вибору невеликої кількості активних S-блоків у середніх раундах, а потім переходу до початкового та фінального раундів, де, звичайно, кількість активних S-боксів швидко зростатиме. Зрозуміло, що такий підхід та отриману оцінку не можна вважати точними та остаточними. На нашу думку, меншу загальну кількість активних S-боксів можна отримати шляхом попереднього пошуку IДХ та їх подальшого використання. Обговорюється можливість виконання пошуку найкращих ДХ для цього алгоритму на основі розгляду ітераційних диференціальних характеристик. Запропоновано алгоритм пошуку ітераційних диференціальних характеристик для сучасних шифрів.
АНАЛІЗ ПІДТРИМКИ STM32-СІМЕЙСТВ В .NET ECO-SYSTEM ТА ПЕРСПЕКТИВИ РОЗВИТКУ COMMUNITY-TARGETS
У цій статті проведено систематичний огляд підтримки мікроконтролерів серій STM32 у керованому середовищі.NET nanoFramework. Розглянуто архітектуру платформи, включно з багаторівневою моделлю, що складається із завантажувача (nanoBooter), рантайм-ядра (nanoCLR), абстракції периферій (PAL) та бібліотек пристроїв, а також особливості її адаптації до різних серій STM32, таких як F4, F7 та H7. Визначено основні переваги використання керованого коду на мікроконтролерах, зокрема зменшення часу розробки завдяки об’єктно-орієнтованій моделі, можливість швидкого прототипування, інтеграція з інструментами Visual Studio та Dev Containers і полегшення роботи з периферійними модулями через API C#. Разом із цим обговорюються обмеження та проблеми портативності, включно із ресурсними вимогами CLR, відмінностями у підтримці DMA, USB та кешування між серіями STM32, а також необхідністю ручного налаштування BSP та конфігурацій проектів для забезпечення стабільної роботи на різних таргетах. У статті проведено порівняльний аналіз серій STM32 щодо підтримки nanoFramework: серії середнього класу (F4) оптимальні для прототипування та освітніх проектів, серії нижчого класу (F0, L0) обмежені обсягом пам’яті та периферійними можливостями, а високопродуктивні серії (F7, H7) дозволяють реалізовувати складні багатопоточні та IoT-застосунки за умови належної конфігурації кешу, DMA і тактових множників. На основі аналізу літератури та відкритих джерел подано практичні рекомендації: обирати серії STM32 відповідно до складності завдань, оптимізувати використання пам’яті, дотримуватися стандартів BSP та тестувати портативний код на різних серіях, застосовувати інструментальні засоби автоматизації збірки та прошивки, а для часово-критичних завдань комбінувати C# із нативним C-кодом. Стаття призначена для розробників embedded-систем, дослідників IoT та освітніх установ, які прагнуть ефективно використовувати керований код на STM32, зберігаючи гнучкість і портативність програмного забезпечення.
МОДЕЛІ ТА МЕТОДИ ПІДТРИМКИ КОРИСТУВАЦЬКОЇ ЦЕНТРОВАНОСТІ ІНТЕРФЕЙСУ ПРОГРАМНИХ СИСТЕМ ОБОРОННОГО ПРИЗНАЧЕННЯ З ВИКОРИСТАННЯМ МАШИННОГО НАВЧАННЯ
У статті представлено розширений науково-методичний підхід до побудови та підтримки користувацько-центричного дизайну інтерфейсу інформаційних систем оборонного призначення (ІСОП), який інтегрує концептуальні моделі, формальні описи інтерфейсних послуг, спостереження за користувацькою поведінкою та методи машинного навчання. Актуальність дослідження визначається необхідністю забезпечення стабільної ефективності інтерфейсу в умовах високої динамічності цільових задач, різнорідності ролей користувачів та підвищених вимог до точності виконання операцій у критичних сценаріях. У роботі сформовано багаторівневу модель, яка описує структуру інтерфейсних послуг, параметри їх реалізації, взаємозв’язок з ключовими показниками ефективності (KPI) та вплив характеристик поведінки користувачів на досяжність цих показників. Особливу увагу приділено створенню узагальненої класифікації параметрів формату інтерфейсних послуг, що охоплює структурні, функціональні, перцептивні та маніпулятивні властивості інтерфейсу, а також контекстні фактори використання. На основі зібраних архівів спостережень та порівняння з аналогами запропоновано методи виявлення критичних характеристик, які суттєво впливають на якість інтерфейсної підтримки. Для ухвалення рішень у життєвому циклі ІСОП запропоновано використання моделей машинного навчання для: прогнозування рівня досяжності KPI залежно від реалізованого формату інтерфейсної послуги; класифікації потенційних порушень вимог до інтерфейсу; аналізу ризиків неузгодженості вимог; оцінювання ефективності заходів із модернізації та реінжинірингу. Запропонований підхід забезпечує формування єдиного інформаційно-аналітичного середовища, яке підтримує проєктування, аудит, експлуатаційний моніторинг та підвищення якості інтерфейсу ІСОП на основі об’єктивних даних, формальних моделей і відтворюваних методів аналітики.
МОДЕЛЬ ПОСТКВАНТОВОЇ ІНФРАСТРУКТУРИ ВІДКРИТИХ КЛЮЧІВ З ВИКОРИСТАННЯМ КВАНТОВОГО ГЕНЕРАТОРА ВИПАДКОВИХ ЧИСЕЛ ДЛЯ АВТОНОМНОЇ СИСТЕМИ ДИФЕРЕНЦІАЛЬНОЇ КОРЕКЦІЇ ГЛОБАЛЬНИХ НАВІГАЦІЙНИХ СУПУТНИКОВИХ СИСТЕМ
У статті запропоновано формалізовану модель постквантової інфраструктури відкритих ключів (ІВК) для інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) автономної системи диференціальної корекції (АСДК), побудовану на основі використання квантового генератора випадкових чисел (QRNG) та національних криптографічних стандартів ДСТУ 7564:2014 («Купина»), ДСТУ 7624:2014 («Калина»), ДСТУ 8961:2019 («Скеля») і ДСТУ 9212:2023 («Вершина»). Актуальність дослідження зумовлена необхідністю підвищення криптостійкості каналів передавання даних між контрольно-коригуючими станціями (ККС) та центром оброблення даних АСДК, а також підвищенням вимог до автентичності та цілісності корекційних даних, що надаються через веб-сервіс зацікавленим користувачам АСДК, зокрема в умовах постквантових загроз. Запропонована модель ІВК забезпечує автентифікацію ККС та користувачів, захист тунельних каналів, цілісність корекційних даних та довіру до серверних компонентів АСДК шляхом інтеграції квантової ентропії у процеси генерації ключів і підпису. У роботі обґрунтовано роль QRNG як джерела високоякісної ентропії для побудови довготривалих ключових пар за алгоритмами ДСТУ «Скеля», «Вершина» та сеансових ключів симетричного шифрування за алгоритмом ДСТУ «Калина», а також розроблено узагальнену структуру ІВК з одним Root CA та декількома Issuing CA для основного й резервного центрів оброблення даних. Запропонована модель визначає логічну взаємодію компонентів ІВК, механізмів тунелювання, модулів підпису та перевірки сертифікатів, а також демонструє можливість забезпечення постквантової стійкості АСДК без зміни її архітектури. Показано, що використання QRNG у поєднанні з національними криптоалгоритмами дає змогу мінімізувати ризик компрометації ключів, підвищити стійкість до квантових атак та забезпечити довготривалу криптографічну надійність каналів зв’язку і веб-сервісу АСДК. Запропонована методика дозволяє створювати ІВК для інформаційно-комунікаційних систем диференціальної корекції та інших сегментів критичної інфраструктури з підвищеними вимогами до довіри, цілісності та конфіденційності даних, з урахуванням вимог сучасних стандартів кібербезпеки (ISO/IEC 27001, NIST, НД ТЗІ).
МЕТОДИ ОПТИМІЗАЦІЇ ЗАПИТІВ У РОЗПОДІЛЕНИХ БАЗАХ ДАНИХ
У статті здійснюється комплексне дослідження проблеми оптимізації продуктивності виконання запитів у розподілених системах управління базами даних, де складність архітектури, фрагментація інформації та необхідність координації між численними вузлами істотно впливають на швидкодію та стійкість обробки. Визначено, що традиційні підходи до виконання багатотабличних запитів, особливо за умови роботи з великими історичними наборами даних, не забезпечують прийнятного часу відповіді та призводять до значних обчислювальних витрат. У цьому контексті актуальним є застосування спеціалізованих методів оптимізації, які зменшують кількість операцій читання, обсяг проміжних обчислень та навантаження на мережеву інфраструктуру. У роботі запропоновано інтегрований підхід, що поєднує кешування, індексацію та матеріалізацію представлень з метою досягнення максимальної швидкодії при обробці складних аналітичних запитів у розподіленому середовищі. Кешування забезпечує оперативне повторне отримання результатів без звернення до дискових структур, індексація прискорює пошук і фільтрацію за рахунок створення спеціалізованих структур даних, а матеріалізація виключає повторне виконання складних операцій об’єднання та агрегації, зберігаючи результати у формі фізично доступних таблиць. Для експериментальної частини використано реалістичну багатотабличну базу даних, що містить інформацію про працівників підприємства, їхні заробітні плати, належність до відділів і службових підрозділів. Проведено п’ять варіантів виконання одного й того самого запиту: без оптимізації, після кешування, після індексації, із застосуванням матеріалізованого представлення та за умови комбінованого використання всіх трьох методів. Результати експериментів демонструють, що хоча кожен метод окремо дає помітне прискорення, найбільшого ефекту досягнуто при їх одночасному застосуванні. Час виконання запиту скоротився з 2831.869 мс до 0.076 мс, що становить збільшення швидкодії більш ніж у 37000 разів. Отримані дані підтверджують існування синергетичного ефекту та свідчать про високу практичну цінність комплексної оптимізації для систем, що працюють з великими аналітичними навантаженнями в умовах розподіленої обробки даних. Представлений підхід може бути використаний для модернізації існуючих інформаційних систем і підвищення їхньої ефективності при масштабуванні.
АДАПТИВНІ АЛГОРИТМИ ОБРОБКИ ПРИРОДНОЇ МОВИ ДЛЯ БАГАТОМОВНОГО ІНТЕРФЕЙСУ КОРИСТУВАЧА
У світлі стрімкого технологічного розвитку, де можливості комунікації розширюються, процеси обробки природної мови забезпечують інтуїтивну взаємодію людини з технологіями. Обробки природної мови є революційним перетином інформатики, штучного інтелекту та лінгвістики, спрямований на подолання розриву між людським спілкуванням та розумінням обчислень. Його інтеграція в інтерфейси користувача була трансформаційною та забезпечила більш інтуїтивну та ефективну взаємодію між користувачами та технологіями. Складність природної мови з її нюансами, ідіомами та культурними варіаціями становить серйозну проблему для її обробки. А втім, прогрес у машинному та глибокому навчанні підняв цей процес на нові висоти, дозволяючи системам навчатися на великих обсягах даних і згодом удосконалюватися. Ця синергія відкрила нові шляхи доступності, зробивши технологію більш інклюзивною. Мета пропонованої статті – провести аналіз адаптивних алгоритмів обробки природної мови для багатомовного інтерфейсу користувача. У роботі використано метод аналізу дотичної літератури. Результати роботи продемонстрували, що завдяки прогресу в машинному та глибокому навчанні алгоритми обробки природної мови нині формують основи багатомовних інтерфейсів користувача (від голосових помічників, чат-ботів і систем автозаміни до аналізу настроїв, автоматичного перекладу, резюмування контенту й функцій доступності). Ці процеси роблять технології більш чутливими, адаптивними і здатними розуміти мову, контекст, емоції та культурні нюанси людського спілкування. Нейронні системи використовують великі обсяги даних, щоб навчитися виконувати завдання автоматично. У роботі описано напрями та можливості обробки природної мови в інтерфейсах користувача. Кожен із цих напрямів підкреслює багатогранність обробки природної мови в інтерфейсах користувача та її потенціал зробити технології більш чутливими до людських потреб; у майбутньому його розвиток сприятиме глибшому розумінню взаємовідносин технології та людини. Таким чином, впровадження обробки природної мови в багатомовні інтерфейси користувача відкриває перспективи створення більш природного, інклюзивного та інтелектуального цифрового середовища майбутнього.
ДИНАМІЧНЕ КЕРУВАННЯ ПРАВАМИ ДОСТУПУ НА ОСНОВІ ПОВЕДІНКОВИХ МОДЕЛЕЙ КОРИСТУВАЧІВ І СЕРВІСІВ
У статті запропонований підхід до динамічного керування правами доступу, побудований на аналізі поведінкових моделей суб’єктів взаємодії. Особлива увага приділяється характеристикам поведінки, що можуть бути використані як сигнали для адаптації політик доступу, методам їх формалізації та алгоритмічним стратегіям прийняття рішень у режимі реального часу. У межах дослідження здійснено огляд наукових підходів до моделювання поведінки користувачів і сервісів, а також висвітлено обмеження традиційних систем контролю доступу, які ґрунтуються на статично визначених правилах чи атрибутах. Зокрема, проаналізовано проблеми надлишкових привілеїв, повільної реакції на зміну контексту та відсутності механізмів автоматизованої еволюції політик у відповідь на реальні сценарії взаємодії. Крім того, визначено актуальну наукову проблему, що полягає у необхідності створення ефективних та стійких до аномалій механізмів поведінково-орієнтованої адаптації прав доступу, здатних підтримувати безперервний цикл спостереження, аналізу та коригування політик. Розглядається структура поведінкових моделей, способи їх навчання та інтерпретації, а також принципи інтеграції таких моделей у системи контролю доступу з урахуванням вимог масштабованості, достовірності сигналів та мінімізації ризиків. Додатково окреслено значення таких підходів для підвищення стійкості інформаційних систем до внутрішніх загроз, а також можливість використання поведінкових характеристик як основи для прогнозування потенційно небезпечної активності та формування більш гнучких і самоналаштовних механізмів управління доступом.
ВИЯВЛЕННЯ АНОМАЛІЙ У МЕРЕЖЕВОМУ ТРАФІКУ ВЕБ-ДОДАТКІВ З ВИКОРИСТАННЯМ АЛГОРИТМУ RANDOM FOREST
Забезпечення високої точності та ефективності систем виявлення вторгнень є критичним для уникнення помилкових спрацьовувань та пропусків веб-атак. Мережевий трафік є основним каналом комунікації клієнт-серверної моделі у веб-додатках, тому його аналіз є критично важливим для виявлення шкідливої активності. Саме через нього передаються дані запитів користувача, відповіді сервера, API-виклики, а також взаємодія з зовнішніми сервісами. Використання машинного навчання для прогнозування атак на веб-додатки на основі аналізу мережевого трафіку може покращити ці характеристики. В роботі проводиться вибір технік машинного навчання, що можуть допомагати враховувати не лише структуру, а й семантику трафіку, також розглянуто актуальну проблему захисту веб-додатків від сучасних кіберзагроз, зокрема атак типу SQL Injection, XSS та Brute Force. Проаналізовано недоліки традиційних сигнатурних методів захисту (WAF, IDS), які демонструють низьку ефективність проти атак «нульового дня» та модифікованих шкідливих запитів. Обґрунтовано доцільність використання методів машинного навчання (Machine Learning) для побудови адаптивних систем виявлення вторгнень. У якості інструментарію дослідження обрано алгоритм Random Forest (випадковий ліс) через його стійкість до перенавчання та здатність ефективно працювати з багатовимірними даними. Експериментальну частину виконано на базі датасету CICIDS2017, який містить актуальні профілі нормального та аномального трафіку. Описано етапи попередньої обробки даних: очищення від шумів, кодування категоріальних ознак, балансування класів за допомогою бібліотеки Imbalanced-learn. В результаті проведеного експерименту розроблена модель показала загальну точність класифікації (Accuracy) на рівні 98%. Проаналізовано матрицю невідповідностей, яка підтвердила високу здатність моделі розрізняти легітимний трафік та атаки сканування, при цьому виявлено певні обмеження при класифікації складних веб-атак зі схожими сигнатурами. Результати дослідження можуть бути використані для удосконалення існуючих систем моніторингу безпеки та інтеграції в SIEM-системи.
МОДЕЛЬ ЗБОРУ МЕТРИК ОБЧИСЛЮВАЛЬНИХ РЕСУРСІВ БЛОКЧЕЙН-ОРІЄНТОВАНОЇ ІНФОРМАЦІЙНОЇ СИСТЕМИ У ХМАРНОМУ СЕРЕДОВИЩІ
У статті розглянуто задачу формалізації процесу збору метрик обчислювальних ресурсів у блокчейн-орієнтованій інформаційній системі, компоненти якої розгорнуто у хмарному середовищі. Показано, що наявні підходи до моніторингу хмарних та мікросервісних систем зосереджені на інструментах збору телеметрії та моніторингу, однак не забезпечують узгодженого опису багаторівневої архітектури та гетерогенних потоків метрик. Метою роботи є розроблення узагальненої математичної моделі, яка відображає багаторівневу структуру системи та забезпечує уніфіковане подання метрик обчислювальних ресурсів для подальшого аналізу й оптимізації. У межах дослідження побудовано формальну модель ресурсів одного хмарного середовища, введено множини рівнів та вузлів блокчейн-орієнтованої інформаційної системи, а також визначено вектори метрик для окремих вузлів. На цій основі запропоновано тензорне подання процесу збору метрик, яке одночасно враховує рівень архітектури, конкретний вузол і набір базових показників. Такий підхід дозволяє розглядати телеметрію системи як єдиний структурований об’єкт, спростити вибір підмножин даних та побудову агрегованих індикаторів стану. Адекватність моделі перевірено за структурними та інформаційними критеріями, а її працездатність продемонстровано на імітаційному прикладі трирівневої архітектури. Порівняння з традиційним аналізом розрізнених часових рядів підтверджує зменшення трудомісткості локалізації «вузьких місць» та підготовки рішень щодо масштабування і перерозподілу ресурсів. Запропонована модель може бути інтегрована з поширеними стеком моніторингу і слугувати основою для подальших досліджень, пов’язаних із прогнозуванням навантаження, адаптивним резервуванням та побудовою політик керування конфігурацією в мультихмарних та гетерогенних середовищах.
ВИКОРИСТАННЯ БЛОКЧЕЙН-ТЕХНОЛОГІЙ ДЛЯ ПРОЗОРОСТІ ЛАНЦЮГІВ ПОСТАЧАННЯ В ТРАНСПОРТНІЙ ЛОГІСТИЦІ
Стаття присвячена дослідженню теоретичних основ і практичних аспектів упровадження блокчейн-технологій у сфері транспортної логістики з метою забезпечення прозорості, відстежуваності та безпеки даних у ланцюгах постачання. У роботі аналізується сучасний стан цифровізації логістичних процесів, зокрема застосування блокчейну, Інтернету речей (далі – IoT), смартконтрактів та аналітичних інструментів для підвищення ефективності управління товарними потоками. Особлива увага приділяється перевагам використання децентралізованої системи збереження даних, що дозволяє забезпечити невідворотність записів, захист від несанкціонованих змін та автоматизацію фінансових і договірних процесів у ланцюгах постачання. У статті розглядаються основні напрями застосування блокчейн-технологій, зокрема підвищення прозорості транзакцій, створення цифрових паспортів товарів для контролю походження та автентичності, відстеження переміщення вантажів у реальному часі, автоматизацію платежів та управління цифровими документами. Підкреслено важливість інтеграції блокчейн-рішень із сучасними логістичними платформами та технологіями IoT, що забезпечує повний контроль за параметрами продуктів, особливо у чутливих сферах, таких як харчова й фармацевтична продукція. Виокремлено основні перешкоди впровадження блокчейну в логістику, до яких належать інертність учасників ланцюга до нових технологій, необхідність висококваліфікованих фахівців, а також вибір платформ і програмного забезпечення для реалізації технології. У роботі аналізуються перспективи розвитку блокчейн-технологій у транспортно-логістичній сфері, зокрема їхній потенціал для оптимізації маршрутів доставлення, прогнозування попиту та підвищення економічної ефективності підприємств. Стаття показує, що використання блокчейну сприяє не лише підвищенню операційної продуктивності та зниженню витрат, але й формуванню довіри між усіма учасниками ланцюга постачань, зміцненню репутації компаній і підвищенню лояльності кінцевих споживачів. Зроблено висновок про стратегічне значення блокчейн-технологій як інструменту цифрової трансформації логістики та управління ланцюгами постачання, який забезпечує прозорість, безпеку й стабільність у глобальному економічному середовищі.
РОЗРОБКА КОМП’ЮТЕРНИХ АЛГОРИТМІВ В ПРОЄКТАХ ДОСЛІДЖЕННЯ ХВИЛЬОВИХ ПРОЦЕСІВ У ДИСКРЕТНИХ СЕРЕДОВИЩАХ
У наданій статті була практично реалізована задача розвинути принципи граничного переходу від дискретних моделей до континуальних в задачах на динаміку пружних конструкцій; дослідити більш ретельно дискретні моделі та існуючі методи вирішення задач по даній тематиці; удосконалити вже існуючі рішення шляхом побудови таких дискретних моделей, які б були максимально наближені до відомих континуальних та мали б деякі суттєві переваги при розв’язках задач. Розробити для подальшого застосування програмний модуль для проєкту, що дозволяє побудувати такі дискретні моделі системи, що досліджується, які б забезпечували стабільність системи під дією прикладеної сили, незалежно від заданих початкових умов, а також відсутність похибки обчислень на етапі вирішення задачі. Для досягнення мети було розглянуто усі характерні залежності сил, діючих на систему, зокрема сили, що залежать від часу, положення системи та швидкості. Відображена архітектура програмного продукту DiscretModels, що поєднує у собі підсистеми графічної візуалізації коливань системи, що вивчається, розрахункову підсистему, яка реалізує запропонований у роботі підхід для побудови дискретних моделей системи під динамічним навантаженням, та підсистему задання та редагування основних параметрів системи. Побудовані: підсистема Form – основна підсистема проекту, що є контейнером для графічної та розрахункової підсистем. Головною функцією даної складової є зв’язок користувача з усіма можливостями, що надає розроблений проект. Підсистема Param – підсистема проекту, що забезпечує введення та редагування основних параметрів системи, відповідно до обраної задачі. Підсистема Graf – розроблена динамічна бібліотека, що входить до складу програмного проекту, з метою формування нового типу графічного компоненту на основі System.Windows.Forms. Control. Під терміном „система, що вивчається” в даному контексті розуміється одномірний осцилятор та стержень, представлений у вигляді ланцюжка мас із дискретними пружинами, під динамічним навантаженням. При виконанні даного дослідження на основі вже існуючих рішень було запропоновано новий підхід побудови дискретних моделей системи, що вивчається. Розроблено програмний продукт, який успішно реалізує запропонований підхід та порівнює отримані результати із результатами існуючих рішень для підтвердження ефективності проєкту. Будь-який програмний продукт має обмеженості у його використанні та обсягу розв’язуваних задач. У цьому методі доведено, що деякі обмеженості можна вирішити застосувавши до реалізації додаткові умови перевірки та критерії виявлення помилок. Зроблено висновки про переваги та недоліки кожного з методів континуальних та дискретних моделей. Показано, що найбільш перспективним є метод дискретизації із постійним кроком зміни сил, що діють у системі. Але використання такого варіанту потребує відповідного програмного алгоритму для визначення моментів стрибкоподібної зміни сил, що обумовлює перспективи подальшого розвитку проекту.
МЕТОД ІНТЕЛЕКТУАЛЬНОГО ВИМІРЮВАННЯ ПСИХОЛІНГВІСТИЧНИХ ПОКАЗНИКІВ ДЛЯ ДИНАМІЧНИХ СИСТЕМ БЕЗПЕРЕРВНОГО МОНІТОРИНГУ ПСИХОЛОГІЧНОГО СТАНУ
У статті вирішено актуальну науково-практичну задачу психолінгвістичного уточнення, визначених за відеорядом психологічних функціональних станів, яке проводиться за рахунок інтелектуального вимірювання психологічних показників для мультимодальних динамічних систем безперервного моніторингу психологічного стану співробітників. Розроблено та описано у формалізованому вигляді двофазний метод інтелектуального вимірювання психолінгвістичних показників. Фаза первинного психолінгвістичного аналізу забезпечує формування індивідуального психологічного профілю. Фаза глибинного психолінгвістичного дослідження дозволяє на основі регресійного аналізу уточнити результати відеоконтролю первинних ознак психологічного стану при кореляції з визначеним після першої фази психологічним профілем. Вагові коефіцієнти вимірювань у мовній (текстовій) та невербальній (відео) модальностях узгоджуються за рахунок використання адаптивної ф’южн-моделі інтеграції шляхом персоналізації психолінгвістичних показників. Наведено структурно-логічну схему методу для наочної демонстрації передачі параметрів за етапами його функціонування. Було проведено попередню валідацію методу за рахунок симуляційного експерименту. За результатами експерименту запропонований метод демонструє покращене інтегральне значення точності вимірювання психолінгвістичних показників на 4-7% у порівнянні з найбільш ефективними сучасними аналогічними підходами. Отримані експериментальні значення доводять ефективність запропонованого адаптивного вагового узгодження вимірювань у текстовій та відео модальностях з урахуванням персоналізації психолінгвістичних показників. Запропонований метод потребує подальшої валідації на емпіричних даних. Подальші дослідження пропонується проводити у напрямку інтеграції додаткових модальностей та вдосконалення адаптивного оновлення вагових коефіцієнтів. Практичне значення полягає у використанні методу в мультимодальних системах безперервного інтелектуального моніторингу психологічного стану співробітників державних та комерційних структур.
ІНТЕГРАЦІЯ ПРОГРАМНИХ РЕЄСТРАТОРІВ РОЗРАХУНКОВИХ ОПЕРАЦІЙ З ERP-СИСТЕМАМИ НА ПРИКЛАДІ ODOO
У статті розглянуто архітектуру, моделі процесів та програмне забезпечення для інтеграції українських програмних реєстраторів розрахункових операцій (ПРРО) з ERP-системами на прикладі модуля Point of Sale (Точка продажу) системи Odoo з провайдерами «Вчасно.Каса» та «Чекбокс». Особливу увагу приділено відмінностям у проведенні фіскалізації через різні типи API провайдерів, проілюстрованим на моделях процесів провайдера «Чекбокс». Необхідність інтеграції ПРРО з ERP-системами зумовлена стрімким розвитком автоматизації фіскалізації в Україні та потребою малого й середнього бізнесу в гнучких рішеннях. Така інтеграція дає змогу підприємцям одночасно використовувати потужні системи управління ресурсами та взаємовідносинами з клієнтами (CRM/ ERP) і виконувати в них усі фіскальні та нефіскальні операції точки продажу з обов’язковою реєстрацією операцій у Державній податковій службі України (ДПС), а також працювати з периферійним обладнанням. У роботі формалізовано вимоги до інтеграції ПРРО з ERP-системами, розроблено архітектуру підсистеми інтеграції та моделі процесів фіскалізації розрахункових операцій із застосуванням ПРРО. Запропонована модульна архітектура, побудована за схемою «хаб + адаптери», дозволяє розробникам-інтеграторам швидко й зручно підключати нових провайдерів ПРРО до підсистеми точки продажу, забезпечуючи при цьому стійкість, масштабованість та легкість супроводу системи. На основі розробленої архітектури створено програмне забезпечення, що складається з центрального хаба та адаптерів для двох провайдерів. Реалізовано підтримку як хмарного (віддаленого), так і локального API, що забезпечує роботу в офлайн-режимі в межах, дозволених законодавством України. Система підтримує повний цикл фіскальних і нефіскальних операцій, стандартних для точки продажу. Тестування на обох типах API підтвердило високу швидкодію та надійність розробленого рішення навіть за великої кількості одночасних торгових операцій.
МАКРОЕКОНОМІЧНІ ДЕТЕРМІНАНТИ РОЗВИТКУ ПІДПРИЄМНИЦТВА В УКРАЇНІ: АНАЛІЗ ПОТОЧНОГО СТАНУ ТА ПРОГНОЗНІ ОРІЄНТИРИ
Військові дії на території України спричиняють значні коливання макроекономічних показників, таких як сукупний державний борг та його відношення до ВВП, індекс інфляції та девальвації, кількість безробітних та показник мінімальної заробітної плати. Ці показники безпосередньо впливають на розвиток та масштабування підприємств в Україні. Метою статті є визначення та аналіз впливу основних макроекономічних детермінант на розвиток підприємництва в Україні, а також обґрунтування напрямів удосконалення державної політики щодо формування сприятливих умов для його функціонування. У статті досліджено динаміку сукупного державного боргу та ВВП України, а також відношення сукупного державного боргу до ВВП. Головними наслідками зростання сукупного державного боргу є зростання обсягів внутрішніх і зовнішніх запозичень для фінансування оборонних потреб та соціальних видатків, а також девальваційні процеси, які вплинули на номінальну оцінку боргу у національній валюті. Проведено аналіз показників індексу інфляції та індексу девальвації гривні відносно долару США. Наведено динаміку кількості безробітних, яка має тенденцію до зменшення. Це свідчить про перехід частини безробітних до неформальної зайнятості та адаптацією ринку праці до нових умов діяльності. Здійснено порівняльний аналіз динаміки мінімальної заробітної плати в Україні та деяких країнах Європи. Такий аналіз свідчить про низький рівень соціальних стандартів в Україні, порівняно з країнами Європейського Союзу. Проведено опис прогнозу економічного та соціального розвитку України на 2026-2028 роки, який розробило Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства. З метою підтримки та стимулювання розвитку підприємництва в Україні, запропоновано такі інструменти державної підтримки, як грантові програми, пільгове кредитування, підвищення освіченості населення та необхідність прийняття ефективних управлінських рішень.
УНІВЕРСИТЕТ ЯК СИНТЕЗ ДОБІРНИХ ПРАКТИК ВИЩОЇ ПРОФЕСІЙНОЇ ТА ГУМАНІТАРНОЇ ОСВІТИ
У роботі розкрито сформований на основі поєднання практик вищої професійної та гуманітарної освіти які діють в Україні та закордоном, алгоритм створення стратегії реформації та розвитку ЗВО. Актуальність такої моделі та її змістовного наповнення було перевірено у період з часу її розробки у 2018 році та до теперішнього часу, часу дії правового режиму воєнного стану. Окреслено тенденції, аспекти, концепції, проблеми пов’язані зі сферою розвитку високоосвіченої особистості, а саме: набуття індивідуальних та професійних якостей; творення середовища академічної свободи та вільного прояву й розвитку суб’єктів освітньої взаємодії; наділення правами та інструментами щодо досягнення покликання; надання найкращих шансів для міждисциплінарних проривів; реалізація репутації ЗВО, як надійного роботодавця; реальне виконання принципу «навчання протягом життя»; розвиток міцної власної етики, як основи етично стійкої фахової практики; плекання середовища ЗВО, що єднає освіту, науку та розвиток особистості, які утворюють його єдину цілісність тощо. Також запропоновано шляхи формування якостей співробітників, лідерів ЗВО, які має нести «тягар» всіх окреслених аспектів його діяльності, вибудовуючи свою роботу на основі лідерського служіння. Повідомлено короткий зміст головних положень стратегії розвитку ЗВО, які пропонувалися автором у 2018 році. Особлива увага матеріалу статті відводиться важливим аспектам професійної та гуманітарної діяльності ЗВО на яких варто зосередитися у повоєнній Україні. До їх числа віднесено: освітнє служіння суспільству крізь призму моральності; автономія ЗВО; інноваційна трансформація освіти, науки та трудових відносин; гідність в академічній кар’єрі; культура національної ідентичності; місія ЗВО у повоєнній Україні. У висновках зазначаються позитивні наслідки реформації сучасного ЗВО на основі практик професійної та гуманітарної освіти, що уможливлює особистісне та фахове зростання кожної зі сторін, залучених у цей процес. Підкреслено, що сучасний ЗВО має бути плодом злиття великого бачення з деталями, що уособлюють окремі аспекти його діяльності.
ОЦІНКА СОЦІАЛЬНО-ЕКОНОМІЧНОЇ БЕЗПЕКИ ПІДПРИЄМСТВА
У статті розглянуто важливість оцінки соціально-економічної безпеки підприємства як елементу її забезпечення для створення умов для ефективної діяльності і стабільного розвитку підприємства. Розглянуто підходи до оцінювання соціально-економічної безпеки підприємства. Указано на зростання значимості соціального аспекту безпеки підприємства та її оцінки. Зазначено про доцільність застосування графоаналітичного методу для оцінки соціально-економічної безпеки підприємства, який дозволяє наочно представити аналітичні розрахунки, що є основою прийняття обґрунтованих управлінських рішень. Запропоновано адаптовану графоаналітичну модель оцінки соціально-економічної безпеки підприємства, яка дозволяє оцінити безпеку за векторами: операційна безпека, соціальна безпека, техніко-технологічна безпека, фінансова безпека. Показники за кожною групою відібрані таким чином, щоб для їх розрахунку була можливість отримувати інформацію з відкритих джерел, зокрема, з фінансової звітності підприємства. Показники характеризують стан, динаміку, ефективність використання ресурсів підприємства, абсолютний розмір та динаміку результатів діяльності, фінансову стабільність підприємства. Виокремлено соціальну безпеку як ресурсну складову і як спрямування до досягнення мети – сталого розвитку підприємства. Використання даної моделі дозволяє оцінити соціально-економічну безпеку підприємства в динаміці та в порівнянні з іншими суб’єктами ринку. Показники сформовані так, що є можливість порівняти їх на галузевому, регіональному рівні на основі статистичної інформації Державної служби статистики України. Модель передбачає визначення інтегрального показника соціально-економічної безпеки підприємства. Здійснено оцінку соціально-економічної безпеки за запропонованою моделлю молокопереробного підприємства в динаміці та як учасника групи компаній.
QR-КОДИ ЯК ІНСТРУМЕНТ ЦИФРОВОГО МАРКЕТИНГУ ТА ІНФОРМАЦІЙНО-НАВІГАЦІЙНОЇ ПІДТРИМКИ В СУЧАСНОМУ ТУРИЗМІ
У статті досліджено роль QR-кодів як ефективного інструменту цифрового маркетингу та інформаційно- навігаційної підтримки в сучасному туризмі. Визначено основні напрями використання QR-технологій у турис- тичній діяльності, зокрема в екскурсійному обслуговуванні, маркетинговому просуванні дестинацій, інформа- ційно-навігаційному забезпеченні та гастрономічному туризмі. Показано, що QR-коди виконують комплекс інформаційних, комунікаційних, рекламних та аналітичних функцій, забезпечуючи інтерактивну взаємодію між туристом і туристичним брендом. Окрему увагу приділено безконтактним технологіям, які набули поширен- ня під час пандемії COVID-19 і стали ключовим елементом цифрової інфраструктури туризму. Зазначено, що впровадження QR-кодів сприяє підвищенню ефективності туристичних послуг, розвитку «розумного туризму» та екологічності завдяки зменшенню використання друкованих матеріалів. Проаналізовано міжнародний досвід використання QR-кодів у туристичних практиках, де такі технології активно інтегруються в системи наві- гації, музейні експозиції та рекламні платформи. Зазначено, що в умовах цифрової трансформації суспільства QR-коди стають важливим елементом розвитку «розумного туризму», орієнтованого на комфорт, мобіль- ність, безпеку та екологічність туристичних подорожей. Вони забезпечують туристам можливість миттєво отримувати актуальні дані про туристичні об’єкти, маршрути, події, бронювання послуг, а також доступ до інтерактивних карт, аудіо- й відеогідів. Використання QR-технологій сприяє підвищенню ефективності марке- тингових кампаній, лояльності клієнтів, оптимізації витрат на друковану продукцію та зростанню конкурен- тоспроможності туристичних підприємств. Наголошено, що для українського туристичного ринку QR-коди стають важливим інструментом цифрової трансформації, що поєднує маркетинг, сервіс і навігацію в єдиний інтерактивний простір. Їх застосування забезпечує туристам доступ до мультимедійного контенту, сприяє підвищенню рівня комфорту, безпеки та залученості користувачів. Використання QR-кодів у туризмі розгляда- ється як стратегічний напрям інноваційного розвитку галузі, орієнтований на потреби сучасного споживача та тенденції глобальної цифровізації.
ПРОЄКТУВАННЯ ІННОВАЦІЙНОГО КОМПЛЕКСУ УСТАТКУВАННЯ МОБІЛЬНОЇ КАВ’ЯРНІ З УРАХУВАННЯМ РЕСУРСНОЇ АВТОНОМНОСТІ
У статті висвітлено комплексний підхід до проєктування інноваційної мобільної кав’ярні, ключовою особливістю якої є повна ресурсна автономність завдяки використанню відновлюваних джерел енергії. Актуальність дослідження обумовлена стабільним зростанням ринку кав’ярень в Україні на тлі підвищення попиту на екологічно чисті послуги, а також необхідністю вирішення гострої проблеми залежності мобільних точок продажу від стаціонарних електромереж або використання некомфортних гучних паливних генераторів. Метою роботи є розробка та детальне техніко-економічне обґрунтування бізнес-моделі автономного закладу, що може функціонувати у рекреаційних зонах без шкоди для довкілля. У ході дослідження автором проведено аналіз ринкових тенденцій та виконано стратегічний SWOT-аналіз, який дозволив виявити сильні сторони проєкту (автономність, мобільність, екологічність) та нівелювати загрози, які виникають в процесі роботи. На основі цього сформовано концепцію закладу, що включає ергономічне зонування обмеженого простору трейлера, «Lean»-підхід до організації робочого місця бариста та маркетингову стратегію з унікальною торговою пропозицією. Центральне місце в роботі займає технічне обґрунтування системи автономного енергозабезпечення. Запропоновано та розраховано гібридну модель енергозабезпечення, що поєднує сонячні панелі, вітрогенератори та системи збереження енергії. Розрахунки енергобалансу доводять, що система здатна генерувати близько 42,0 кВт·год/день при піковому споживанні 13,9 кВт·год/день, створюючи значний резерв потужності для безперебійної роботи закладу. Економічна частина дослідження містить калькуляцію бюджету проєкту (початкові інвестиції – 1,2 млн грн) та прогноз фінансових результатів. Розрахунковий термін окупності у 6–7 місяців підтверджує високу інвестиційну привабливість та рентабельність розробленої моделі в сучасних економічних умовах.